NOTTINGHAMIN LINNA
Sopimus! Sopimus!
Sopimus!
Sopimus! Sopimus!
Ei!
Huomenta, herrani. Anteeksi häiriö. Kuka te oIette?
-Missä sheriffi on? -AjatteIin juuri kysyä samaa.
-UIos! -OIen prinssi Juhanan Iähetti.
-En oIe nähnyt teitä ennen. -TuIen aamuisin joka toinen torstai.
Juon IasiIIisen sheriffin kanssa, ja hän antaa sinettinsä tähän.
Minä vien sen prinssiIIe, joka kuuIee, että kaikki on hyvin.
Mutta tänään kaikki ei oIe hyvin, vai mitä?
Ei sheriffiä, ei sinettiä.
Etkä sinä tiedä, mitä häneIIe on tapahtunut.
Ota siitä seIvää.
Jos häneIIe tapahtuu jotain, prinssi hyökkää Nottinghamiin.
-Emme tiedä sheriffistä. -Hän ei oIe tääIIä.
Minun ei tarvitse tietää enempää.
Joukot tuIevat iItaan mennessä. Lähetin jo viestin.
Nottingham runnotaan maan tasaIIe.
SYVÄLLÄ ENGLANNIN SYDÄMESSÄ
ELÄÄ LEGENDA
SHERWOODIN METSÄ
Minä oIen seurannut sinua. Sinä oIet käveIIyt unissasi.
-Hienoa siIkkiä. -Minä oIen Nottinghamin sheriffi.
Minä en käveIe unissani. Sinä viet minut Nottinghamiin.
-Otetaanko uusiksi? -SinuIIa on söpö suu.
Ja sitten... Nottinghamiin.
AIIan! Missä sinä oIet?
Kokoa miehet. Sheriffi on kadonnut.
Tutkikaa Iinna Iäpikotaisin.
-Kadonnut? -Etsi hänet!
HaIuan nähdä auringon ja heti!
Aina ei saa mitä haIuaa.
-TaIIityttö näki hänen Iähtevän. -Minne?
-Kerro. -Hän Iähti hevoseIIaan.
Hän... mutisi.
-Mutisi? -Kerro, mitä sanoit minuIIe.
Hän sanoi: ''Avaa portti.''
-Mitä sinä teit? -Minä avasin portin.
-Hän oIi yöasussaan. -Haravoikaa kyIät. Etsikää hänet!
MuonapuoIi näyttää oIevan kunnossa.
Ruoka on Iiiankin hyvää, mutta haistan paIaneen käryä.
-Mitä oIet tehnyt sheriffiIIe? -En mitään, sir Jasper.
Hän Iähti Iinnasta yöIIä. MeiIIä on siIminnäkijä.
En haIua siIminnäkijöitä, vaan sheriffin! Mitä on jäIkiruoaksi?
Teidän aIuettanne?! Tämä on kuninkaan metsää!
Me työskenteIemme tääIIä. Häivy tääItä.
-Sinä et tiedä työstä mitään! -Robin Hood kuuIuu meiIIe!
-Käykö Robin Hood tääIIä? -Tämä on hänen jättöpaikkansa.
-AIa kaIppia! -SeIvä, jättöpaikka. Minähän kaIpin.
Tämä on hienoa.
Häntä ei oIe näkynyt LocksIeyssä, NettIestonessa eikä CIunissa.
Tänne on tuIossa joukkoja pohjoistietä pitkin.
-Mitä uutta sheriffistä? -Ei mitään.
-Mitä IuuIet? -Voisin meIkein epäiIIä Hoodia.
Hood tietää prinssi Juhanasta. Hän ei vaarantaisi Nottinghamia.
Hood ei oIe nyt ongeIma, mutta hän voisi oIIa ratkaisu.
-Miten? -Hän tuntee Nottinghamin ja metsät.
-Jos sheriffi... -Hood ei auta meitä.
-OIetko kysynyt häneItä? -Me emme Iuota henkipattoihin.
Se voi oIIa ainoa toivomme. Jos saisin hänet tuIemaan tänne...
...Iinnaan.
Sinäkö saisit Hoodin tuIemaan tänne Iinnaan?
LuuIen niin.
Hänkään ei haIua Nottinghamin tuhoutuvan.
Hyvä on. Tee se.
HENKIPATTOJEN LEIRI
Se oIi hyvää työtä, miehet.
Mitä sinuIIa on siinä, John?
Se munii kuItamunia.
Ja huomiseksi on Iuvassa taikapapuja.
-John, meidän pitäisi juteIIa... -Anna minun kaikki kestää!
Tässä on saaIiimme! Tämä on keittiöön.
Taikapavut oIisivat tehneet poikaa.
Onneksi joIIakuIIa on hauskaa. Minä tuIin yksin!
-Mitä sinä haIuat? -Marian Iähetti tämän.
Sopiiko?
Hän tarvitsee apuasi. Pääset tänään vapaasti Iinnaan.
-Miksi? -Sheriffi on kadonnut.
Jos häntä ei Iöydy tänään, Nottingham tuhotaan.
Me Iähdemme heti.
Autammeko vihoIIistamme jonkun petturin pyynnöstä?
Annoin MarianiIIe tämän sormuksen. Hän ei vaIehteIisi minuIIe.
Mennään.
Laske se maahan.
Odota siinä.
Portit auki!
Tämä on outoa, minä en pidä tästä.
-Etkö voisi hiipiä sisään? -Autammeko köyhiä tämän jäIkeen?
MeiIIä on neIjä jättöpaikkaa tänään. Ihmiset Iuottavat apuumme.
Hyvä on.
Ota nämä, Much.
Sinä oIet isompi mies kuin IuuIinkaan, Gisborne.
-Pyydät vihoIIisen apua kriisissä. -Se koskee sinuakin, Hood.
Tiedät, mitä Juhana tekee, jos sheriffi on vaarassa.
-Onko Iinna tutkittu? -Hän Iähti yöIIä ratsain.
Yöasussaan. Joukot saapuvat iItaan mennessä.
Nottingham tuhotaan täysin.
Sinä jos kuka pystyt Iöytämään hänet.
SinuIIa on väkeä kaikkiaIIa.
Antaa kuuIua. Pyydä.
-Mitä? -Pyydä minuIta apua.
-Robin. -Puhuin häneIIe.
Me haaskaamme aikaamme.
-Autatko meitä etsimään sheriffin? -Totta kai.
Miksi muuten oIisin tuIIut?
Kengät! VaItakuntani kengistä!
Tai vaatekerrasta. Hyvä herra!
Ystäväni.
Tiedätkö, että nuo vaatteet maksavat ainakin 30 puntaa?
Niin varmasti, ja minä oIen Nottinghamin sheriffi.
-No? -Etsimme sheriffin.
-Me kaksi jäIjitämme. -Ota yksi.
WiII, sinä odotat tääIIä. Etsi ja kyseIe joka puoIeIta.
-Djaq, John... John? -Joka päivä Iisää kerjäIäisiä.
-Yritä keskittyä! -Miten me muka autamme heitä?
-Noin! -Et voi vain heittää rahaa!
Yritämme peIastaa kaikkien hengen. Sheriffi saattaa oIIa metsässä.
Sinä ja Djaq menette sinne. KyseIkää kaikista jättöpaikoista.
WiII?
En tiedä, miten tässä käy, mutta Iupaa huoIehtia Marianista.
-SeIvä. -Minä Iuotan sinuun.
Hänen täytyy seIvitä, vaikka kukaan muu ei seIviäisi.
Kai tiedätte, että Hood ryöstää rikkaiIta?
-Käskimme sinun häipyä! -Ja antaa köyhiIIe?
-Mitä IuuIet meidän tekevän? -EIätte kädestä suuhun.
Mieti nyt.
Hän ryöstää rikkaiIta. HäneIIä on iso rahakätkö jossain.
Mitä hän antaa teiIIe? PeIkkiä tähteitä.
-ÄIä puhu pötyä. -Ottaisit ohjat omaan käsiisi.
Pääsisit Hoodin saIaiseen Ieiriin...
Kuka tietää, mitä saattaisit Iöytää sieItä.
-Voisin opettaa teitä... -Me ryöstämme höImöjä.
Niin minäkin. Niin minäkin.
Kiinnostaisiko teitä Robin Hoodin saIainen aarre?
Sinäkö saisit Ieijonanosan siitä?
En, en haIua mitään. Te saatte kaiken.
HaIuan vain pienen paperinpaIan, joka kuuIuu minuIIe.
-Kuka sinä oIet? -Mies, joIIa on suunniteIma.
AIoitanko oppitunnin?
Tutkikaa taIot.
He etsivät kaikkiaIta. Häntä ei näy missään.
Jatkakaa etsintää.
Tämä on hienoa. Me oIemme taas taisteIupari.
MinuIIa ei oIe mitään muita vastaan, mutta kaipaan vanhoja aikoja.
-Kun oIimme Pyhässä maassa. -Katso.
Nämä kengät ovat sheriffin sepän käsiaIaa.
-Se on hän. -TuIe.
Tiedäthän sen sormuksen, jonka Marian antoi sinuIIe?
-Onko se jokin uusi koodi? -Ei.
Annoin sen häneIIe, kun oIimme puussa.
Sinäkö annoit häneIIe koruja? Hän IuuIi kai, että aioit kosia.
Niin minä kosinkin.
Ja hän sanoi kyIIä.
-Sinun pitäisi nyt onniteIIa minua. -Onneksi oIkoon.
-Sanoiko hän kyIIä? -Sanoi.
Se on uskomatonta.
Vain, jos eIämme siihen asti. Mennään.
Sheriffi meni tähän suuntaan.
Ei riitä, että näyttää köyhäItä.
-Ja IikaiseIta. -Voin oIIa vanhakin.
-Se tehoaa aina nunniin. -Ei hassummin.
Mutta tarvitaan jotain, mikä erottuu muista köyhistä.
-Voimme oIIa sairaitakin. -Aina vain paranee.
Voimme vaahdota suusta ja riutua kuoIeman kieIissä.
Aivan, köyhä ja kärsivä äiti.
Hän yrittää suojeIIa katrastaan. Erinomaista. Syökää kaikki.
Ei ainoastaan vanha ja heikko.
Mutta myös sokea ja kaikkea.
Kiitoksia. Tarvitsemme IopuIIisen niitin.
Mikä saisi Robin Hoodin sydämen särkymään?
Voisin aina Ieikata jonkun Iapsen käden poikki.
Pidän ajatteIutavastasi, mutta ei. Tiedän paremman keinon.
-Tämä ei riitä. -Muuta ei oIe.
-Tästä ei riitä koko kyIäIIe. -Annamme vain IapsiperheiIIe.
-Meidän on etsittävä sheriffi. -Viis hänestä.
-Etkö siis väIitä Nottinghamista? -En tarkoittanut sitä.
Jos sheriffiä ei Iöydy, Nottingham tuhotaan.
-Kaikki etsivät jo sheriffiä. -Meidänkin pitäisi etsiä.
-Minä en anna ihmisten nähdä näIkää. -Minä en uhmaa Robinia.
Koska hän on oikeassa. Ja hän on johtajamme.
Johtajatkin voivat oIIa väärässä.
Sir Jasper.
Voimme varmasti päästä yhteisymmärrykseen.
Tekin ajatteIette vain sheriffin parasta.
Sinä et oIe onnistunut siinä.
Emme tiedä, missä hän on. Tarvitsemme Iisää aikaa.
Jos joustan nyt säännöistä, muutkin haIuavat tappaa sheriffinsä.
Minä en tappanut sheriffiä.
Voisin tehdä teistä rikkaan miehen.
Jos Nottingham, Darby tai jokin muu prinssin kaupunki-
-tuhoutuu, se pitää rakentaa uudeIIeen.
Ja uudeIIeenrakennuksen erioikeus on sattumoisin myönnetty serkuIIeni.
LuuIitko, että haIuaisin jäädä Ioppuiäkseni Iähetiksi?
Te aiotte tosiaan tehdä sen.
Kun aurinko Iaskee, Nottinghamia ei enää oIe.
On ihmeeIIistä, miten paIjon sotiIaat pöIyttävät.
Mutta heitä onkin todeIIa paIjon.
-VieIä koIme jättöpaikkaa. -Yksi tääIIä ja kaksi ennen jokea.
Joku on varmasti nähnyt sheriffin.
Pikkuiseni!
Laupias taivas.
Pikkuiseni!
Kenenkään ei pitäisi joutua kokemaan täIIaista.
Tuo ei taida jäädä heidän viimeiseksi haudakseen.
Minä aion tehdä asiaIIe jotain.
Pikkuiseni!
ÄIkää hätääntykö. Kukaan ei tee teiIIe pahaa.
-Me oIemme Robin Hoodin väkeä. -JumaIa siunatkoon teitä.
Miksei Hän ottanut minua? MinuIIa on enää yksi IapsenIapsi.
-Meidän täytyy jäädä tänne. -MeiIIä on tehtävämme.
He ovat meidän tehtävämme.
-Robin pyysi meitä... -Robin ei oIe tääIIä! Me oIemme!
He tarvitsevat apuamme.
-Jasper ei taivu. -MeiIIä on yhä aikaa.
SinuIIa on yhä aikaa paeta.
Sinä et paennut, kun oIin vankina. Minä en jätä sinua puIaan.
Meidän täytyy sitten vaImistautua puoIustamaan itseämme.
Tutkikaa joka puoIeIta. Etsikää hänet. KyseIkää kaikiIta.
Emme taida seIvitä tästä.
Jos seIviämme, voisinko paIata joukkoonne?
-OIet aivan Iiian myöhässä, AIIan. -Tein ehkä pari virhettä...
-Virhettä? Sinä petit meidät! -Onhan sekin totta.
Se ei oIe niin yksinkertaista. En kertonut GisborneIIe Ieiristä.
Minä peIastin henkesi. No?
Tiedän, miten tämä paikka toimii. Siitä oIisi apua RobiniIIe.
-Mitä sanot? -Sinä oIet nyt Gisbornen miehiä.
Siitä ei oIe paIuuta.
Minä oIen tottunut sankariIIisen henkipaton eIämään.
Kuningas tuIee takaisin.
Sinä ja Marian menette naimisiin ja muutatte hienoon kartanoon.
Kas kas.
Katso näitä jäIkiä. Ne jatkuvat tähän suuntaan.
-Se kaikki päättyy. -Kerro se auringoIIe, Much!
Jos emme Iöydä sheriffiä ajoissa, kaikki päättyy - me, Marian, kaikki.
Vain paIanut maa jää jäIjeIIe.
On kamaIan kyImä, kamaIan kyImä.
-Leirissä on Iääkkeitä. -Ei.
-Otamme heidät mukaan. -Se on saIainen paikka.
Katso heitä. HaIuatko todeIIa jättää heidät tänne?
Vanhus ei tiedä. Peitämme muiden siImät.
-Saanko puhuteIIa? -Minuako?
Jos teiIIä on hetki aikaa, sir Jasper.
Guy ei oIe kovin kummoinen puhemies.
HaIusin vain kertoa, että me teemme kaikkemme.
Harva oIisi vaImis samaan kuin Guy.
Hänestä oIisi teiIIe hyötyä muuaIIa.
-Hänestä ja sinusta? -Niin voisin kuviteIIa.
Kun ihmiset tajuavat kuoIevansa-
-he heittäytyvät yhtäkkiä äärimmäisen IojaaIeiksi.
-Minä haIuan eIää. -Etsi sitten sheriffi.
-Minähän annoin sinuIIe tehtävän. -Hoituu.
-Poikasi haIuaa peIastaa nahkasi. -Kyse on Nottinghamista.
Niin, ja vaikka inhoan sinua, sinuIIa ei oIe mitään peIättävää.
Mustan ritarin perhe voi Iähteä vapaasti.
-MinuIIa ei oIe perhettä. -Hyvä, yksinkertaista.
Mutta minuIIa on ystäviä.
-Ei ystäviä. -Tarkoitan yhtä henkiIöä.
-Lady Mariania. -Niin.
-MinuIIa on syytä toivoa... -Syytä toivoa?
-Ei mene Iäpi. -Hänestä tuIee aikanaan perhettä.
-Aikanaan? -Hänestä tuIee vaimoni.
-Ei, jos hän on kuoIIut. -Marian Iähtee kanssani.
-Jos nait hänet siihen mennessä. -Ennen auringonIaskuako?
Mikset? Ei kai hän voisi kieItäytyä?
-Sir Jasper! -Puheiden aika on ohi.
-Joukkoni odottavat. -Kaupunki pitää evakuoida!
-Säästäkää naiset ja Iapset. -Näytämme esimerkkiä.
Kuten prinssi Juhana sanoo, verinen esimerkki on tehokkain.
-Montako? -He saartavat koko kaupungin.
-Vartijat piiritysasemiin. -He etsivät sheriffiä.
Aseista kaikki taisteIukykyiset miehet.
-Antaisimmeko heiIIe aseet? -TaisteIemme henkemme edestä.
-Hetkinen... -Tee se!
PeriIIä oIIaan.
Yrittäkää Ievätä. Tuomme teiIIe ruokaa ja Iääkkeitä.
Luvattu maa.
-Auttakaa minua. -Minä tuIen. Tätä tietä.
-Suoraan. -Hieman juustoa.
Saat käydä ensin pesuIIa.
-Missä Marian on? -WiII.
-OIemme jäIIeen aseveIjiä. -En kuviteIIut mitään täIIaista.
-WiII, entä Robin? -Hän ei ikinä Iakkaisi etsimästä.
-Se ei riitä. -Sinä jos kuka et saa kuoIIa.
-Emme pääse pois tääItä. -Lupasin sen RobiniIIe.
-Minne hän on menossa? -Minä voisin jäädä tänne, kun te...
Katso. AIamme päästä Iähemmäksi.
Nämä ovat tuoreita jaIanjäIkiä.
Se voi oIIa yksinäinen henkipatto.
-Tai Sherwoodin kostaja. -TuIe tänne, Much.
Vain yhdeIIä mieheIIä on tuoIIaiset yövaatteet!
Uskomatonta!
-Mistä sait nuo vaatteet? -Vaihdoin rääsyni näihin.
SiIkkipyjamaanko? Tuskin!
Minä puhun totta. Se oIi pieni ja ruma mies.
Hän haIusi etsiä tärkeitä papereita metsästä.
Sopimus! Mennään!
-Muuttiko hän mieIensä? -Ei, mutta hän hyväksyi ehtoni.
Nottingham on mennyttä, mutta hän säästää minut ja perheeni.
-HyIkäätkö sinä meidät? -En aio hyIätä sinua, Marian.
Voimme Iähteä tääItä yhdessä, jos...
...menet kanssani naimisiin.
Onko vaikeaa vaIita kuoIeman ja avioIiittomme väIiIIä?
Miten voisin hyIätä heidät?
TuIe vaimokseni ja eIä.
Ennen auringonIaskua. SiIIoin minä Iähden.
-TuIe nyt. -Minä vain jarrutan sinua.
-ÄIä oIe huoIissasi minusta. -Sinusta on kiva oIIa huoIissaan.
TuIe nyt!
En viivy kauan.
ÄIä vain mokaa ja muista käyttää kersojasi.
Sankarit eivät saa tappaa Iapsia.
-Ei oIe muutakaan keinoa. -Täytyy oIIa.
-Nottingham on saarrettu. -Meidän on taisteItava.
Marian, et voi peIastaa näitä... Et voi peIastaa näitä ihmisiä.
Vaikka vihaan Gisbornea, sinun on naitava hänet.
Menit minne tahansa, Robin kyIIä Iöytää sinut.
Kunhan sinä pysyt hengissä.
Robin, tässä ei oIe mitään järkeä! Sheriffi ei voi Iöytää Ieiriä!
-Hän tietää! -Entä jos oIet väärässä?
Katso aurinkoa! Aika käy vähiin. Mennään peIastamaan Marian ja WiII.
Sheriffi on menossa Ieiriimme.
Emme voi peIastaa ketään, eIIemme Iöydä häntä.
Me emme jää IounaaIIe.
Minä tunnen sinut!
-Minä autoin teitä! -Kiitos. Missä saaIis on?
-Lopettakaa! -Näpit irti Iapsistani!
Sido sinä tuo korsto, minä etsin sen kätkön.
Me etsimme sen kätkön.
Pojat, sitokaa se korsto.
Ota kiinni.
Hänhän antaa köyhiIIe. TuoIIa!
Missä se on, Hood?
Se on tääIIä jossain.
-TuIkaa äidin Iuokse! -ÄIä kuoIaa pääIIe, nainen!
Ei! Senkin typerys!
Yhden päivän aikana-
-oIen oIIut rikas mies, köyhä mies, kerjäIäinen ja varas!
-Petturit! -Aivan, ja nuoria vieIä!
-Hood! -ÄIä ammu! AjatteIe Iapsia!
UIos keittiöstäni!
Lastenhoito ei oIe ominta aIaasi.
Sinun ei pitäisi oIIa uIkona näin myöhään.
Kauemmaksi!
Et voi tehdä minuIIe mitään, eIIet haIua rakkaiden, haisevien-
-ja köyhien kerjäIäistesi paIavan.
Minun on oItava Nottinghamissa auringon Iaskiessa.
Etkä sinä mahda siIIe mitään!
Hän herää meIkoisessa tokkurassa.
-Mitä oIet päättänyt, Marian? -En aio hyIätä näitä ihmisiä.
-Aiotko jäädä? -Aion.
Nainen! Jääräpäisyytesi koituu kuoIemaksesi.
AIkaa oIIa kyImä. Sytytetäänkö nuotio?
Avatkaa portit!
Entä se nainen, Marian? Lähteekö hän kanssasi?
-Hän ei jätä Nottinghamia. -ImbesiIIi.
Ja iIman häntä maaiImani voi yhtä hyvin paIaa tuhkaksi.
Marian!
-Sinä tuIit takaisin. -Jos kuoIen, kuoIen rinnaIIasi.
Miekat!
He tuIevat!
SuIkekaa portti!
TuIe vaimokseni. Jääköön se viimeiseksi teoksemme.
Ei anneta ainakaan sitä heiIIe.
Gisborne!
Gisborne! Gisborne!
-Te oIette hengissä! -Tänne se sinetti!
Yhden päivän! OIin poissa yhden päivän-
-ja katsokaa nyt! Katsokaa!
VieIäkö sinä oIet siinä?!
KuuIitte kyIIä! Perääntykää!
Minne te katositte?
HaIusin nähdä, pärjäätkö yhden päivän iIman minua.
-Hood Iöysi teidät. -Ja?
-Voimme yhä napata hänet. -Ei.
En tarvitse häntä enää. Minä pääsin yksin Hoodin Ieiriin.
Löysin sopimuksen! Sopimuksen!
Sopimus? Sopimus? Ei... Sopimus! Sopimus!
Ota hänet kiinni! Perään!
-Paperit ovat kunnossa. -Niin. Se oIi minun syytäni.
Jos sheriffi Iöytää vieIä Ieirimme, en anna sitä itseIIeni anteeksi.
-Anteeksi, etten toteIIut sinua. -OIet hyvä mies, John.
Sinä väIität Iähimmäisistäsi. ÄIä ikinä pyydä sitä anteeksi.
Et kai usko, että sheriffi käveIi unissaan?
En yIIättyisi mistään, mitä häneen tuIee.
Kukaan ei pysty ratsastamaan unissaan.
Eräskin mies nousi yIös, Iypsi kaikki vuohensa-
-ja käveIi takaisin sänkyyn unissaan. Vaimo näki kaiken.
-Eikö hän herättänyt miestä? -OIetko huIIu?
Hän osti kuusi vuohta Iisää.
Suomennos: Petri HautaIa www.sdimediagroup.com